Иван Вазов
Мисли по случай срещата в Ниш

chitanka.info

Дочакахме съдби невероятни.

Подир позори — лучезарна слава.

Из гроб бликнали сили необятни.

Пример такъв исторьята не дава.

България — до вчера? Тромо царство,

лов примамлив за алчност и коварство,

на вси съседи, силни или слаби,

достъпна плячка, лесна да се граби;

от всяка чужда бръчка ил закана

треперяща сърна, от страх скована,

отвред с венец от злоби оградена,

сред мир — в тревога, без война — пленена![1]

Съдба! Кога била си по-превратна?

България — днес? Загадка непонятна!

В борбите на света и тя съдба е:

накланя се везната там, де тя е!

И вчерашната страстотерпца смирна

в размаха си величествен, титански

надфръкна полуострова балкански

и влезе във исторьята всемирна!

Януари 1916 г.

[1] Позната е на мнозина невероятно наглата и оскърбителна постъпка на последния сръбски пълномощен министър Чолак Антич, малко дни преди Сараевското убийство. По случай на дребни стьлкновения между наши и румънски постови войници на добруджанската граница, Чолак Антич заявя на нашия министър-председател от името на сръбското правителство, че ако се повтарят подобни случки, Сърбия ще обяви война на България! ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.